EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Du har kommit till socialtjänstens röstbrevlåda.
Tryck på ett för att lyssna. Meddelande ett.
Få hem mina barn igen.
Du stal dem. Vem fan gav er den rätten?
Nästa meddelande.
Jag tar inte med mitt barn dit igen.
Ni får hitta en plats...
Nästa meddelande.
Vet du vad ni är för folk?
Folk som försöker säga åt en hur man ska leva?
Det var därför jag röstade på Trump...
- Hej, James. - Godmorgon.
Jag sitter och väntar. Skämtar ni?
- Vilket jobb hade jag? - Du hade en sak att göra.
Jag har redan kört dem till skolan.
Du borde vara tyst, för jag...
- Det här är ditt fel. - Ska du bara sura?
Vi får inte ge dem mat.
Jag är ledsen.
Okej.
Jag vill visa att jag har förändrats.
- Men inget spelar roll. - Jag fyller inte i dem,
så du kan sluta att be om det.
Det medicinska formuläret
och båda tjejernas skolnärvaro i tre exemplar.
Jag kan inte. Jag bara...
- Ur vägen. - Du får inte gå in dit.
Det var du.
Ursäkta, jag är med honom nu.
Min son är på ungdomsanstalt
- och du gjorde det. - Du följer med mig.
Det var du!
Hallå.
Släpp mig.
Du får inte göra så här!
Passar det nu?
Nej.
Men tack för att du frågar. Kom.
Vad beslutade du om Kevin?
Jag vet att han är gammal nog för en övernattning, men...
...och det här beror på mig,
inte de andra föräldrarna, som är underbara...
...men jag kan inte släppa honom.
- Jag bara... - Du vet för mycket.
Vad hände med Tinny Alsop?
Hon pratar fortfarande inte.
Jag undrar om det är en rimlig överlevnadsstrategi
att bara överge talet.
Vad kan de göra?
Jag har en stjärnklient.
En av de sällsynta som gör allt man säger.
En sån har jag inte haft på länge.
Mr Hughes?
Det är svårt att komma på nån mindre trolig att hamna här.
Han bryr sig bara om sin son och gör allt för honom.
Det är skönt att inte behöva jaga dem.
- Några stora planer för helgen? - Är det helg?
Jag ska på en babyshower för en gammal vän. Ett tidigare liv.
Skönt att du inte ska jobba hela helgen.
Jag hittar nog ett sätt.
Ta kvällen.
För min och din egen skull.
Man måste göra det. Annars förlorar man perspektivet.
Jag talar av erfarenhet.
Okej, jag ska försöka.
Okej.
...den nya utställningen, Pelosa och Menta Verde,
som man för närvarande kan se på ett galleri i stan...
- Hej. - Du är där.
Du är där. Hej, det är Sam Hughes.
Jag vet att utredningen nästan är klar men jag hade ingen att ringa.
Jag visste inte om det var okej att ringa...
Sam, är Barry okej?
Ja, han mår bara bra.
Det är...
Du vet det där utgivningslägret i Ojai?
- Gillade de dina låtar? - Nej...
Eller jag vet inte, men kanske.
Men det är den stora A&R-killen.
Tydligen ska en av hans assistenter plugga
till advokat eller nån...
...som en...
Okej, andas.
De erbjöd mig ett jobb.
Först tyckte jag att det var galet,
men han är en bra kille
och erbjöd mig förmåner och de börjar om sex veckor och...
- Har du fått ett jobb? - Ja.
Och har ett barn och utreds av socialtjänsten,
och jag vet inte hur arbetstiderna är
eller hur han ska komma till skolan...
Du har fått ett jobb.
Det kan få oss att släppa dig.
Det kan betala för fritids. Det är toppen.
Hej.
Joanna, kom.
- Är du där? Tappade jag dig? - Nej, jag är här.
Vad tycker du? Ska jag ta det? Är det bra?
Är det realistiskt med Barry och allt som har pågått?
Jag avslutar ett fall 1,5 km från ditt hus.
Vi kan ses om en halvtimme, så kan vi komma fram till nåt.
Verkligen?
Ja, det är toppen. Tack.
Bra, vi ses snart.
Okej.
FYRA MIL
Vi har lila dagar och gula dagar.
På lila lämnar du, Annette hämtar
och Leah passar honom tills du kommer hem.
På gula lämnar Annette, han går på fritids
och Leah hämtar honom vid fem.
Du får betalt om två veckor.
Du ringer Nina och hon tar över eftermiddagarna.
Hon är godkänd av socialtjänsten och prisvänlig.
Lila, gul, Nina.
Jag fattar.
Vad händer om nåt går fel?
Du fixar det.
- Okej. - Din svärmor, då?
Tja...
Ja, vi kan fråga henne.
Det skulle hon älska.
Och därför kan jag inte ringa henne.
Barry har redan pratat om att ha besökt ett kontor och pratat med folk.
Jag sa att han gick i terapi.
Jag vet, jag ljög.
Offentligt hörde jag inte det där
och privat har jag hört värre.
Tack.
Jag trodde att det här skulle bli jättejobbigt.
Du vet...
...min fru var alltid den ängsliga och jag var den lugna.
Vi brukade skämta att hon var draken och jag var snöret.
Ända sen hon dog har jag känt mig mer som draken.
Förutom när du är med.
Du råkar inte känna dig som ett snöre, eller?
Så...
Jag har aldrig varit assistent.
Ska jag ha kostym och slips, eller...
Jag skulle ha en fin skjorta,
lägg en slips i fickan
och om du ser att andra har det, löser du det.
Jag hade aldrig tänkt på det innan jag träffade dig.
Det är mitt jobb.
Att ordna allt för Barry.
Och det är ordnat.
Det är en stor grej du gör.
Jättestor.
Och vi ska få det att funka.
Vi?
Det har jag inte hört på länge.
När gick du och la dig?
För tio minuter sen.
Var du uppe och ritade?
Du måste sova.
MAMMA
Hur ska jag sova när det händer varje timme?
Hur nära är du att bli klar?
Jättenära.
Jaså?
Jag måste duscha.
Jag tänkte duscha.
- Jag gör det först. - Okej.
Jag tror på den här skolan.
Jag tror att en bra grund för en karriär inom konst börjar här.
Här lär man sig grunderna och finslipar på sina färdigheter
medan man när och skyddar sina drömmar.
Gick du här?
Ja.
Jag kände mig hemma direkt.
Den första timmen.
Men har du en karriär?
Som konstnär? Eller gör du bara det här?
Nej, för det mesta städar jag lador.
Det här är mer vid sidan av.
Ett ensamt ljud, det är hans främsta hyllning.
- Jag har aldrig fått det. - De ska förtjänas.
Ja, jag är konstnär.
I morse blev jag faktiskt
klar med en grafisk memoar som jag påbörjade sista året här.
- Grattis. - Tack.
Vad handlar den om?
Min familj.
Min mammas familj, för att vara exakt.
Och det är typ...
Vi kan väl kolla in keramikstudion?
Om vi går nu kan vi se deras kritiklektion.
- Vill ni... - Ja.
Okej?
Ja, tack.
Vet du vad det är?
- Nej. - Vi pratar om det på vägen.
Tack.
Han är inte enkel.
Mest för att jag inte är det.
- Det är okej. - Men du...
...gjorde det enkelt.
Ja, inga problem.
Här.
Jag kan inte.
Jag får inte prata om hans antagningsmöjligheter...
Nej, den här är till dig.
Det är ingen muta, jag bara...
...har en känsla för sånt här.
Vi är här i två dagar till. UCLA i morgon.
Du kan väl mejla ditt manus i morgon
så diskuterar vi det över frukost på fredag. Vi bor på Peninsula.
Det är inte ens ett första utkast.
Det säger alla bra författare
även efter tio utkast, så...
Om du vill, kan jag skicka det jag har.
Ja, jättebra, det är bestämt.
Tack.
Tack själv.
- Lycka till. - Tack.
WRITERS HOUSE LLC EN LITTERÄR AGENTUR
Herregud.
Hej. Jag skulle...
Hej. Okej.
- Gissa vad som hände. - Vad?
Jag gav en mamma och hennes son en rundtur
och jag nämnde att jag blev klar med min bok i dag.
Va? Är du klar?
- Ja. - Och sa inget?
Det är inte poängen. Du sov. Okej, så...
- Inte din poäng, men min poäng. - Okej.
Jag behövde tid att få lite perspektiv,
vilket jag inte fick,
för hon visade sig vara nån stor New York-förläggare
och hon vill läsa den.
Hon krävde det, och därför måste du göra det
för ingen annan har det...
Vänta. Jag försöker smälta
att om det inte vore för en främling hade jag inte fått läsa din bok.
Vilket är din kreativa process, antar jag.
- Jag fattar. - Bättre sent än aldrig.
Jag ville inte påverkas
- för Levi gav mig anteckningar. - Jag är inte Levi.
Det vet jag.
Därför ber jag dig läsa den,
vilket är viktigt, fastän det bara går runt, jag förstår.
Kan det inte handla om oss nu?
Kan det handla om mig lite?
Jag är klar.
Jag.
- Du. - Jag.
Du.
Okej.
Var... Var är bilen?
Det här hållet.
Gillar du vitlök i din dressing? Vill du ha klyftor?
- Pressad... - Vilket som.
- Lämna mig ifred. Jag läser. - Okej.
Förlåt.
Vad?
Det är bara löken.
Jag går in i duschen nu.
Alla kommer om en timme.
Herregud.
Är det bra?
Herregud!
Jag älskar dig, men kan du vara mer specifik?
- Metaforen. - Ja?
Den är perfekt.
Berättelserna är överraskande...
...och annorlunda.
- Och hur allt knyts ihop? - Ja?
Teckningarna, då? Du sa inget om dem.
Du nämnde inget.
Har du nån aning om hur bra du är?
Verkligen?
- Verkligen. - Verkligen?
Verkligen.
Herregud.
Han ska väl inte fria?
Va? Nej, vi bor inte ens ihop.
Jag vet, jag bor med honom.
Jag vaknar, han är här och vi äter frukost.
Sen släpper jag av honom vid restaurangen.
Jag har tvättat kläder han har lämnat här.
Det är som att vi dejtar minus sexet jag så ofta hör.
Förlåt.
Jag saknar dig.
Vi ses aldrig.
Du brukade komma till butiken. Gör det.
Det ska jag.
Vi har liksom boat in oss.
Jag fattar.
Känns det nånsin som...
...att tillbringa varje kväll tillsammans
går för fort?
Det var så det började med Levi.
Nej, för han är inte Levi.
Det sa jag inte,
men du är Nellie.
Det är Dante och Dee.
- Flirta inte med Dante. - Okej.
- Det är en röra. - Vad gör du?
Han är en röra.
Hej, kusin.
Med henne, då?
Ja.
- Hej, jag heter Gigi. - De'Andra.
- Trevligt att träffas. - Kalla mig Dee.
Trevligt att se dig, Dante.
Läget, tjejen?
- Det är som att du bor här. - Eller hur?
- Hur är det? - Du doftar fantastiskt.
Dante, hon luktar fantastiskt.
Hon luktar L.A. för hon är tillbaka. Det är därför.
Två veckor.
Jag har två veckors ledigt och sen börjar skolan.
Två månader, veckor, dagar, minuter,
jag tar allt.
På tal om doft, känn.
Det luktar som...
- Coq au vin! - Ja.
Ni slår på stort.
- Jag gjorde salladen. - Det sjuder.
Och osten.
Kan vi öppna vinet?
Vi tog med vitt, men kanske rött?
- Nej, det är... - Väntar vi på Troy?
Inte jag.
Vi har inte setts sen han slutade.
- Va? - Perfekt.
- Har han slutat? - Ja.
Det visste inte jag.
- Det visste jag. - Gjorde du?
Jag träffar dig.
Han gillade det inte ändå. Jag skriver till honom.
- Hej! - Förlåt, det händer mycket nu.
Låt mig göra färdigt. Okej.
Jag behöver mat och vin. Mest vin.
- Sam. - Har ni gjort bål?
- Inte min fest, inte min bål. - Hej.
Vem skriver till dig på en onsdag?
- Du sa vin. - Välsigne dig. Jag heter Troy.
- Jag heter Dee. - Dante.
- Gullig. Är du Sams kusin? - Ja. Hur så?
- Vad har han sagt? - Att ni är som bröder.
- Troy. - Hej.
Kusiner är bättre än bröder.
Vi är familj och vänner, eller hur?
Vem har hand om den här stationen?
Det är som te hos moster Gloria.
Okej.
Det är Sam för att han älskar klassisk musik.
Sam, det är toppen när du är själv men det här är en middagsbjudning.
Space rock? Triphop?
New jack swing?
New jack swing.
Ser du?
Män svimmar oftare än kvinnor.
Det tror jag på.
Katetrar, de svimmar.
Pratar de om katetrar, svimmar de.
En kille såg instrumentbrickan åka förbi...
- Pang, rätt ner. - Nej.
- Jag hade varit körd. - Ja, verkligen.
Det roligaste jag nånsin sett
var Dante när han såg mig blöda näsblod.
Han backade och sa: "Nej!"
Som om det smittade.
Det är han.
- Lägg undan den. - Förlåt.
Jag har inte sett dig på veckor.
Vill du gå på Pour Vous i morgon? Jag kan få in oss.
Varför vill du ens till det stället?
De släpper inte in oss och det är smaklöst.
Jag ska öppna en flaska champagne för, varför inte?
Vem vill dricka löjliga champagnedrinkar
vid slitna bord?
Jag.
Okej, ha så kul.
Hur känner ni varandra?
Vi jobbade tillsammans.
Nej, du och Eleanor.
Menar du för att jag är äldre än hon?
Bara med några år.
Ni är olika.
Jaså?
Gigi är från Dearborn som mina morföräldrar.
Ja, fastän föräldrarna hade delad vårdnad,
hade hennes pappa en ny tjej, Sheila...
Sheila.
Och Margot fick en roll i en stor actionfilm i Australien
och ville inte ta med sig Nell till främlingar i fyra månader,
så hon fick vara i Grosse Pointe...
Och sen dumpade mina morföräldrar mig hos främlingar.
- Den här. Hon var min barnvakt. - Fast jag bara var två år äldre.
- Det är faktiskt löjligt, men... - Löjligt.
...vi var oskiljaktiga
och sen flyttade jag hit.
Ja, vilka brev vi brukade skriva till varandra.
Jag är så gammal att det var innan mejl fanns.
Ja, innan mejl.
Såklart.
På tal om att skriva...
...så vill jag utbringa en skål.
"Jag vill utbringa en skål."
- Till min flickvän Eleanor... - Nej.
- Älskling, inte nu. Folk är hungriga. - För idag...
...skrev hon färdigt sin bok.
- Grattis. - Den är fantastisk.
- Skål för Eleanor. - Skål!
- Skål, Nellie! - Grattis.
- Nej, han har fel. - Skål.
Han har väldigt fel.
Menar du att jag inte kan vara objektiv?
Jag säger att du är vilseledd.
- Du sa inte att du var klar. - Du sov.
Hon sa inget till mig heller först.
- Sen läste jag den. - Jag vill det.
- Får vi det? - Den är inte klar än.
Det är mycket kvar.
- Den är inte klar. - Är jag med?
Definitivt. Du är viktigast.
Nej, du kan... Den är inte klar.
Får jag berätta om den?
Den handlar om identitet.
- Stoppa mig om jag säger fel. - Okej.
Den heter...
...Cameleón.
Som kameleont.
- Precis. - Just det.
- Det är fem delar. - Är kameleonten i fem delar?
Det är inte... Nej.
Det är ingen barnbok, utan en vuxenbok.
- Det är fem olika delar. - Fem berättelser.
Berättelser i dåtid, nutid
och framtid, alla hör ihop.
- Sammanlänkade, kanske. - Ja.
Alla handlar om att passa in.
Som en kameleont.
- Exakt. - Jag fattar.
Så det är en barnbok.
- Nej. - Det är en serieroman för vuxna.
Och illustrationerna är...
De är fantastiska.
- Tack. - Den är jättebra och...
En berättelse handlar om hennes mamma och hur hon är halvmexikan
och hur alla tar henne för vit
- och El är en fjärdedel. - Det är bara ett lager.
Det är inte hela grejen.
- Det finns mycket mer att göra. - Tar henne för nåt.
Jag kände mig tvungen att passa in.
Nu bryr jag mig inte.
Men...
...en del av mig hoppas fortfarande att folk ska bli överraskade.
Hur konstigt är det?
Är inte du vit?
Nej.
Jag ville bli tagen för straight.
Kanske för tio år sen kanske.
Ja, kanske.
Men den handlar om så mycket mer.
Den handlar om...
...förlusten av identitet.
Att förlora sig själv genom tiden.
- Eller hur? - Ja.
Okej, kan vi äta nu?
Är Margot latinamerikan?
Hennes manager sa att det var negativt
när hon började och att hon skulle dölja det.
Det står också i boken.
Hur kommer kameleonten in i bilden?
Tja...
Det är svårt att förklara om man inte läser den.
Det kanske blir mer logiskt om man
ser allt tillsammans.
Är det en metafor för assimilation eftersom en kameleont kan anpassa sig?
Ja, det börjar så,
men ändå inte.
Det förändras.
Så ungefär.
Det är...
Den här delen utspelar sig i framtiden
där det bara finns ett språk,
tills en ung tjej upptäcker
att det fanns ett annat förr.
Men när hon försöker återinföra det,
hotar det deras kontrollerade samhälle
och hon måste fly.
Handlar inte memoarer om en själv?
Bor du i framtiden?
Den handlar delvis om mig.
Min familjs historia är den centrala handlingen
men alla andra berättelser kretsar kring...
...vad som händer när...
...saker som är en del av vår identitet försvinner,
tas ifrån oss.
Som språk
eller mark
eller kultur...
Fick inte din mamma prata spanska när hon växte upp?
Har du pratat med henne om det?
Hon pratade inte så mycket om det...
Visa dem kameleonten.
Från den sista delen.
Vet du?
- Okej. - Varför måste framtiden vara med?
Steampunk är ute.
Och vad är grejen med Dodger Stadium?
Behöver man en historielektion
när man läser en serietidning?
Det är ingen historielektion.
Det är en grupp berättelser
som frågar hur och varför vi förlorar vår identitet
och vad som händer.
Det är...
Det skulle bli mer logiskt
eller tydligare om ni läste hela.
Men det har vi inte tid med.
- Vi kan väl äta dessert. - Ja, vi sätter oss.
- Nej, jag är ett Dodgers-fan. - Den är jättefin.
- Jag älskar den. - Ja.
Kommer det en spinoff?
- Den är jättebra. - Förstår du?
- Kolla på dynamiken. - Jag vet inte...
Och de olika stilarna...
Är det samma person som där?
Det var som fan.
Vill ni veta var Troy är?
Han dricker en löjlig champagnedrink på Pour Vous.
Han är taggad på Facebook som om jag inte kommer att se det.
Kan ni hjälpa mig? Troy är bara...
Gillade du kameleonten eller...
...var den förvirrande?
Förlåt.
Jag älskar dig.
Förlåt, jag hjälpte inte till med disken, men jag
ville skriva ner allt alla hade att säga.
Det är lugnt. Jag kan städa.
Jag vet inte hur jag ska...
Ingen höll med om nåt eller gillade samma saker.
Hur ska jag hantera förvirringen
och göra allt logiskt?
Tänk så här.
Du har skapat nåt fantastiskt som alla blev exalterade över.
Det är speciellt.
Lita på ditt perspektiv. Du vet vad som funkar.
Vad tycker du?
Jag brukar inte...
...läsa serieromaner.
Det är din grej.
Den är lite tung för mig, men...
Är den tung?
Nej, jag tycker...
Du ritade den
på en massa roliga och intressanta sätt.
Och sen kommer man till texten och den...
...är intellektuell,
nästan som en avhandling.
Vilket är bra eftersom,
du vet, den är så smart, men...
Kan den vara rolig också?
Lättas upp lite?
Nej.
Nej, serietidningar är lättsamma.
Inte serieromaner.
De är som litteratur.
Det är som...
Som om nån bad dig att göra Chopins begravningsmarsch,
fast käck.
Det går, men det kommer
inte att bli bra.
Så vad oroar du dig för?
Du vet att den är bra. Det är din värld.
Älskling, jag litar på dig.
Du måste lita på dig själv.
Du fixar det.
Tung?
Hallå?
Joanna, förlåt att jag stör.
Det är därför jag är här. Vad är det?
Tydligen...
...har inte Annette och Leah pratat sen Dante flyttade.
Så Annette hade glömt
att Leahs kongressövning hade flyttats till måndagar och
hon har en stor lunch i Beverly Hills
med ägarna till sin nya restaurang
och hon vet inte när den slutar,
så nu måste jag fråga en helt ny chef
om jag får sluta tidigt första dagen
- för att ta Barry till fotbollen. - Jag kan göra det.
Nej, det kan du inte göra.
Inte varje gång, men en gång.
Det här är din första dag
på ett jobb du måste behålla för att få allt jag representerar att försvinna.
Låt mig hjälpa till.
Du räddar mitt liv.
Tack.
- Tog du en helg? - Ja.
Jag har en läkartid vid tre,
så jag gör klart hemma om det är okej?
Det är okej.
Okej.
Mr Kazemi, det är ms Kassem som påminner dig
om att juristerna kommer till dig idag klockan fem.
Ring mig om du har frågor.
Det är allvarligt,
men det är en jobbig tid för Barry, så om du kan...
Om det bara var en grej, så kanske. Han berättar inget längre.
Jag gjorde inte det som barn.
Jag vet inte vad som har hänt,
men han sa att han skulle skjuta en pojke.
Sen knuffade han ner honom.
Vi har en en-för-en-policy:
ett slag, en dag borta.
Och det stödjer jag,
men det har hänt mycket i hans hem.
Det är inte första gången den här veckan.
Händer det igen...
Får han inte gå på fritids.
Jag vet.
Får jag se vad du målar?
Kan du säga vad du behöver?
Kan du titta på mig?
Nej.
Jag hör dig inte.
Nej!
Eftersom du skulle hämta, ringde de dig.
Du borde ha ringt Joanna
och berättat vad som väntade henne.
Min telefon var död.
Det är den alltid.
Jag har ju sagt åt dig att ladda den.
Varför skriker du på mig? Han mår bra.
Joanna skötte det.
Och du borde vara tacksam.
Sparkar du ut mig också annars?
Leah, Annette, vad som än pågår med er,
så fokuserar vi på Barry nu.
Det handlar alltid om Barry.
Ja, vi hjälper varandra för det är vad familjer gör.
Inte hela familjen.
Okej, så planen har justerats.
Annette lämnar honom, jag hämtar Barry,
kör hit honom tills Leah kommer hem.
Moses ställer upp när han kommer tillbaka.
Om fyra dagar.
Okej? Fyra dagar till.
- Var är Barry? - På sitt rum.
Vi är här intill.
Du har gjort middag.
Nej, jag beställde pizza.
Och betalade?
Jag får tillbaka det.
Pappa, du sa inte hur det var.
Jag hämtade mycket kaffe,
antecknade på möten
och lyssnade på en artist som var så vacker
men kunde inte sjunga.
- Så det gick bra? - Jättebra. Tack.
För det här och allt.
Sluta tacka mig, okej?
Det är mitt jobb, jag lovar.
- Pizza. - Pizza.
Han sover äntligen.
Gör han det igen, kan du...
Jag ringer. Jag ville att du skulle få dag ett.
- Eller en dag... - Utan att behöva oroa dig.
Började den andra ungen?
Jag vet inte.
Jag kan fråga.
Jag borde inte heller.
Jag gillar inte öl.
Jag har aldrig lärt mig.
Jag skulle erbjuda nåt annat, men jag har bara mjölk och vätskeersättning.
Vet du,
min smak kanske har förändrats.
- Nej, inte alls. - Okej.
Du sa att dina...
...föräldrar valde din man?
Jag trodde inte att det var så längre.
Arrangerade äktenskap sker överallt.
De flesta funkar, så vad säger det?
Men din mamma är vit?
Ja, och hon konverterade
och är lika troende som han,
så äktenskapet var hennes idé.
Jag kunde ha sagt nej, men då var jag öppen för att träffa nån
och han var en underbar person.
Mr Kassem.
Dr Kassem nu.
Det här är väl konstigt för dig?
Nej, inte alls.
Det bara...
...inte känns som du.
Då var det vad jag kände till,
det var tryggt.
Jag kunde inte se det objektivt,
men det blev tydligt att han ville ha en fru mer än en partner.
Jag borde inte berätta det här.
Nej, snälla.
Hur var han?
Han var...
...idealistisk och passionerad,
och vi sa att om vi hade träffats i Libanon,
hade vi varit gifta i 71 år,
men istället blev det två år.
Det var bättre.
Hans...
Vad?
Hans namn...
...är Sam.
Jag vet.
Men vi är vänner,
och han har en ny fästmö i Chicago
som är familjekär och religiös,
och det är vad han behöver.
Och du?
Jag har mig själv
och det är precis vad jag behöver.
Och ditt jobb?
Där du fixar trasiga personer, familjer och barn...
Jag fixar inte saker,
jag vet bara vad folk behöver.
Och som du kanske har märkt,
när jag vet vad nån behöver,
kan jag bli lite av en mobbare.
En trevlig mobbare.
Och dina behov?
Vad?
Det är bara en enkel fråga
men jag vet inte om nån förutom jag själv har frågat mig det.
Så?
Förlåt, jag är inte uttråkad.
Du är helt slut och måste sova.
Kom igen.
Ja, men jag vill ha ett svar.
Säg det imorgon.
Jag tar med...
...indisk mat.
Leah, nu får du släcka.
Jag gungar på plats
Till en långsam discolåt
Och ett glas till helgonen
Jag bugar innan jag går
Tänker jag
Vad alla andra tänker?
Jag är glad att jag kom
Men jag vill gärna gå
Tar min hand
Från din hand
Du dansar med en ande
Tar min hand
Från din hand
Du dansar med en ande
Slår det inte en dans mot döden?
Slår det inte en dans?
Slår det inte en dans mot döden?
Långsam dans
Slår det inte en dans?
Slår det inte en dans mot döden?
GIGI: SES OM 20. HÄR ÄR ADRESSEN.
Hej!
Är du klar med din bok?
Jag är så stolt över dig.
Och glad att det är mig du firar med.
Ja, men jag ska träffa agenten i morgon, så jag får ta det lugnt.
Okej, vakna nu.
Jag behöver bara sova.
Du borde ta mikropauser.
Du håller din telefon och när du nickar till,
fångar du den i luften.
- Einstein gjorde så. - Hade han...
Han använde en penna, men det är samma koncept.
- Ja. - Det hjälper.
Bara så du vet,
så är Troy här. Jag såg honom röka.
Är Troy här? Varför står vi i kö?
Han vet inte att vi är här. Än.
Geej.
Jag vet.
Det är inte som du tror, det är värre.
Vänta, ska vi spionera på Troy?
Honom och den nya jag som han är med.
Herregud.
- Ville du inte vara med mig? - Jo.
Sen när gillar du inte sånt här?
Glömmer du när du trodde att Levi var otrogen?
Vi följde efter honom
och fick veta att han inte ville berätta att han fick tarmsköljningar?
Jag är så trött.
Jag måste gå hem.
Nej, snälla.
Jag kan inte gå in själv.
Jag måste bara se henne.
Sen måste han se mig se henne.
Om din fru och din älskarinna är i samma rum,
så väljer man alltid sin fru.
Va?
Han slutade i butiken
och nu hänger han med henne.
Hur ska jag inte tro att det handlar om mig?
Vet du vad? Jag är helt slut.
Jag borde inte ha kommit.
Jag gjorde det för att du ville hänga med mig,
du sa att du saknade mig men allt handlar om dig.
Förlåt.
Tänk att det är så jobbigt att finnas där för mig.
Ja.
För närvarande stämmer det ganska bra.
Kan du komma på nån gång på sistone där vi sågs
utan att jag hjälpte dig?
Herregud.
Förlåt, men...
...jag ger dig råd, kläder,
hämtar grillad kyckling tre mil genom stan.
Din tanke att du gör allt för alla andra
är väldigt subjektiv.
Du ser det inte för att du...
Du ser inget förutom honom.
Igen.
- Jag kan... - Nellie.
Nellie, vi är nästan inne.
Nellie!
Hej.
Förlåt, jag blev sen på gymmet.
- Eller jag försökte hitta gymmet. - Tack för att du kom.
Tack.
Önskas nåt att dricka?
Nej, vi stannar inte länge.
Hur vill du göra?
Jag vet inte. Hur brukar det gå till?
Med förstagångsförfattare
säger jag oftast att de har talang
men att de måste jobba på,
att ett första försök är en generalrepetition
och söker de en karriär, inte bara en utgiven bok,
så måste de börja om igen med nåt nytt.
Men det är oftast.
Den goda nyheten är att du har mer talang
än de flesta jag möter.
Dina teckningar är suggestiva,
din stil är specifik och skicklig,
orden har en fin rytm.
Tack.
Metaforen om kameleonten...
...har använts förut
men inte för assimilering, vad jag minns.
Det kändes unikt och som en nytolkning av en gammal idé.
Det var precis vad jag...
Så jag blev besviken när allt runt den idén...
...inte var bra.
Delarna kändes ofokuserade och inkompletta.
När du presenterade din tes, trodde jag att du skulle utforska olika handlingar,
så att känslan av tragedi växte när man läste,
men det här var bara fragment av idéer,
- vägar som inte tagits och... - Okej.
...jag önskar att du följt dem.
Allt kändes lite...
...lättsamt.
Ursprungligen hade jag fem olika berättelser
och alla var lika långa och sen...
I stort sett allt du säger.
Jag önskar att jag läst den versionen.
Jag kan...
Och de dåliga nyheterna.
Nu kommer de dåliga nyheterna.
Förra veckan köpte Pantheon en serieroman i tre band
om en syrisk tjej som flyttar hit med sin familj och assimileras.
Den tilltalar många generationer, är stor,
filmrättigheterna förhandlas nu.
Ja, men det här är...
...annorlunda, då det är den latinamerikanska erfarenheten.
Ja, men i det här utrymmet stryker en bok den andra.
Hennes inramning, användningen av flera tidslinjer,
faktisk historia och alternativ historia...
Likheterna skulle döda din bok.
De skulle kalla den plagiat.
Jag är ledsen.
Jag vet att du inte tror mig nu,
men har du en bok i dig...
...så har du en till.
Du sa att jag skulle skriva färdigt.
- Vilket du gjorde. - Ja.
Sen gjorde jag den mer lättsam.
- Och då hatade hon den. - Nej, det gjorde hon inte.
Hon sa att hon hade nåt liknande.
Hur kan du inte förstå?
Det här är mitt livsverk.
- Jag är förkrossad. - Livsverk?
- Jag måste börja om. - El, du är 26.
Skämtar du med mig nu?
- Det är en persons åsikt. - Skämtar du?
- Vem bryr sig vad en person tycker? - Jag.
Jag bryr mig vad alla tycker,
så mycket att jag inte har nåt kvar i boken,
det finns inget av mig.
Den här boken är du, Dante, Gigi
och Troy.
- Är du arg på alla dem också? - Nej.
De fick mig inte att slita isär den
och ta bort allt speciellt.
Jag gjorde inte det.
Jag stöttade... Jag var stolt.
Jag är stolt över dig.
Jag ville inte ens att du skulle läsa den.
Jag vet och det suger. Men det är inte mitt fel.
Om du sov lite, skulle du inse...
Det är mitt fel. Jag borde ha lyssnat på mig själv.
Jag borde ha ställt in middagen, inte lyssnat på dig,
dina behov och kommentarer.
Jag försökte hjälpa dig.
Om du vill hjälpa till, var på min sida.
Sluta få mig att tänka om.
Sluta få mig att ifrågasätta.
Håll våra vänner borta.
Du måste bara lyssna på dig själv.
Jaså? Hur går det för dig?
Som du gör?
Du spelar inte dina låtar för nån.
Hur funkar det? Har du sålt nåt?
Vill du vara arg, så okej.
Men jag sa bara min åsikt.
Du ville ändra och jag stöttade dig.
Jag tar inte ansvar eller ber om ursäkt för val som du gjorde.
Jag gjorde det valet.
Jag väljer också att sova ensam i natt.
Du överreagerar.
Det här är löjligt.
Du behöver inte gå...
Hörde du inte vad som hände?
Jag bad dig om vad jag behövde.
Och du säger att jag överreagerar.
Jag känner mig helt ohörd.
Fan ta det här.
Och fan ta dig.
- Hej. - Hej.
Vi går igenom ditt schema.
Vem kör dig till skolan idag?
Nej, Barry, så gör vi inte.
Du förtjänar din lön.
Jag kollar till klienter idag.
Då åker vi till skolan.
Jag ska till jobbet.
Men min ryggsäck är borta.
Den är där du la den igår. Här.
- Tack. - Varsågod.
Röster.
Få se nu.
- Blå, röd... - Okej.
- Kom igen. - Det är oavgjort.
Varför är jag mer nervös idag än igår?
Du måste bara skaka av det.
- Så här? - Bara lite...
Ja.
- Skaka av det. - Skaka av det?
- Få bort nerverna. - Okej.
Så ja, Barry.
Okej.
- Jag hade valt röd. - Okej.
Äckligt.
Lourdes tyckte att hon hörde dig igår.
Förlåt att jag inte har ringt.
Du är här nu.
Ja.
Sam?
Ja.
Du sa nåt som jag inte ville se,
men nu vet jag att det är sant.
Men börjar jag prata om det,
så se det inte som en seger.
Okej.
Jag har insett...
...att min kreativitet, min produktivitet
och hela min självuppfattning
helt klart är kopplad till personerna i mitt liv.
Varför vet jag exakt vad jag vill när jag är ensam,
men när nån annan är inblandad,
blir det viktigare för mig vad de behöver?
Levi utnyttjade det fullt ut.
Men Sam gör inte det, tack och lov,
men tänk om det bara är för att han inte...
För att han inte vet hur än?
Ja.
Det är bara...
Han känner mig som Eleanor.
En stark, självsäker person.
Och han får mig att vilja vara sån, men jag är även Nellie.
Säger han att han gillar en frisyr,
så har jag den en hel vecka.
Det är bara...
Du har en massa personer i ditt liv som pratar konstant.
Du har dina fans,
du har ditt team, dina kritiker.
Du har folk som får betalt för att recensera dig.
Hur håller du rösterna borta?
Hur kan du inte vara paralyserad hela tiden?
Tja, du vet,
man kan aldrig hålla rösterna borta.
Det kan man inte.
Man måste lära sig kontrollera volymen.
När vissa hör saker är det en sexa,
då höjer de till tio
och hör inte sina egna tankar längre.
De tappar perspektivet.
Jag lärde mig väldigt tidigt
att lyssna på det jag behövde höra,
och...
...sänka det andra.
Den kontrollen var bra för min karriär, men...
...dålig för mitt liv.
Sam är en underbar person.
Jag vet.
Jag sa aldrig att ni inte passade ihop, utan att det var för tidigt.
Ja.
Du behöver utrymme att andas.
Att sitta ner...
...och lyssna på din egen röst,
och lita på den.
Jag är gravid.
Vet han om det?
Nej, jag tog precis testet.
- Vill du berätta det? - Jag vet inte.
Jag vet inte.
Får jag bo här ett tag?
Eleanor...
...du kan komma, du kan gå...
...du kan stanna, ignorera mina samtal...
...men jag finns alltid här för dig.
Och vad du än beslutar,
så stöttar jag dig eftersom det är ditt val.
Fan.
Ja.
Gå härifrån!
Jag vill vara ifred!
Det får man inte om man målar sig själv med märkpennor.
- Gå härifrån! - Sam?
Barry? Hallå.
Vad pågår?
- Han ritade över hela sig. - Tvättsprit.
Ska jag ta tvättsprit på honom?
Det eller solskräm. Har ni det?
- Den tog nog slut. - Tog solkrämen slut?
Jag...
Nej!
- Vad hände? - Jag vet inte.
Okej. Du, kompis?
Kan du hjälpa oss lite?
- Okej? - Vi vill hjälpa dig.
Om du kan berätta nåt
om varför du gjorde det här,
inte för att det är dåligt.
Okej, ja...
Vi går ut lite och ger dig lite utrymme,
för vi vet hur irriterande det är när vuxna
ställer en massa frågor.
Jag gjorde det.
Du har inte gjort nåt.
Jag fick farbror Dante att försvinna.
Det är mitt fel.
- Vet du nåt om det här? - Jag har ingen aning.
Nu hatar alla mig och...
Du, lyssna.
Jag kan hjälpa dig, okej?
Men du måste berätta vad som pågår.
Jag hittade pistolen
och nu hatar Leah moster Annette
och moster Annette hatar Leah.
Vänta.
Pistolen?
Barry...
Nu vet jag att det är nåt jag inte borde...
...använda eller leka med,
men jag gjorde det ändå.
Och moster Annette skrek på farbror Dante,
och sen fick han gå,
och sen...
Nu är han borta och därför hatar alla mig.
Det är mitt fel.
Jag sa inget för att jag hanterade det.
Han fick sticka.
Jag ville inte äventyra nåt för Barry.
Hanterade du det?
Du bad en sexåring att ljuga för sin pappa.
Du fick din dotter att ljuga.
Du ljög själv för mig.
Jag litade på dig.
Den var inte laddad.
Gud.
Du vet vad jag måste göra.
Jag borde ha skött det annorlunda.
Jag borde ha...
Vi ska inte vara här.
Så här ska det inte vara.
Jag kan inte ignorera det som hände.
Situationen är inte stabil
och helt ärligt, visste jag det direkt.
Nej, om du ringer och säger att mitt barn hittade en pistol här,
så tar de honom.
Gör jag inte det och nåt händer,
- om han skadar sig nästa gång... - Så blir det inte.
Dante får inte komma i närheten av den här lägenheten.
Det lovar jag.
Det spelar ingen roll.
Du behöver hjälp, på riktigt.
Jag trodde att jag hade det.
Du fixar saker, fixa det här.
- Jag kan inte förlora honom. - Det handlar inte om dig.
Det kan verka okänsligt.
Jag måste ringa min chef.
Jag är ledsen.
Du får inte ringa härifrån.
- Hej. - Hej.
Du är fin.
Tack.
Jag borde ha ringt.
Nej, då.
Det har bara varit de tio värsta dagarna i mitt liv.
Jag vill be om ursäkt...
...för att jag påverkade dig.
Jag insåg inte att du brydde dig så mycket om min åsikt.
Ingen har gjort det förut.
Jag bryr mig verkligen.
Det vet jag nu.
Och i framtiden ska jag vara försiktig
- med dina känslor... - Sam, bara...
Nej, bara...
Sluta. Jag ska bara säga en sak.
Jag har...
Kan jag bara säga det här, så kan vi prata sen?
- Okej. - Jag älskar dig.
Jag älskar dig mer än nån annan,
än jag trodde var möjligt, men...
Undertexter: Sabina Svensson